ARTHUR JA MALTAZARD
Aurinko!
Herätys!
Vauhtia!
Täällä!
Tännepäin!
Mennään!
Menkää!
Juhuu!
Mennään.
Vielä... seis!
Liikettä!
Rypäleet, marjat...
Pähkinät puuttuvat.
Noin.
Katsotaanpa tätä tässä. - Pian, aurinko nousee!
Se saa odottaa. Radiaali ja meridiaani leikkaavat toisensa -
voiman pisteessä tässä.
Mahtavaa! - Vau.
Hetkinen.
Mitä te yrittää! Minä haluta tuoretta!
Minä tehdä gaalaruoka täyden kuun juhliin!
Nyt kelpaa vain paras, paras!
Ymmärrätkö? - Joo, paras.
Antaa tuo murkuille.
Mitä nyt? Emit piiloon ennen kuin mehiläiset nähdä ne.
Mamma mia!
Vauhtia! Töpinäksi nyt.
Aloitetaan. Oletko valmis?
20 astetta oikeaan.
Tulta!
20 vasempaan.
Mitä te nyt? Liian hidasta. Vauhtia!
Ei, ei! Ei sinnepäin.
Rauha sielullenne.
Sainpas sinut, senkin lentävä kurjake!
Etpäs enää pörise siinä. Kulta, ansani toimi!
Missä olet? En näe sinua.
Olen täällä.
Pistikö se koiraa? - Astuit hännälle.
Katso sen karvaisia jalkoja ja noita mulkosilmiä.
Säikäytit. - Minäkö?
Ota tuo typerä hattu pois. Ei se enää pistä.
Voi pikkuraukkaa! Se tukehtuu, jos se ei saa ilmaa.
Totta. Lopetan sen tuskan. Hae suihke.
Luonto ruokkii lapsiaan. Kerran te ruokitte sitä.
Kasvoin, mutta olen silti teitä pienempi.
Tänään on suuri päivä. Olet läpäissyt kokeesi.
Ensin läpäisit puukokeen.
Painoit kyllästymisen tunteen mielestäsi.
Avasit aistisi yksi kerrallaan ja sitten sydämesi -
kunnes pystyit kuulemaan puun sydämen sykkivän.
Kuulit sen hengittävän ja nauravan.
Olit yhtä puun kanssa.
Huijasit jopa lintua.
Toinen koe oli vaikeampi, saada mineraalimaailman hyväksyntä.
Tässäkin vaadittiin kärsivällisyyttä.
Et antanut periksi, kunnes kivi paljasti muistonsa -
joita sille on kertynyt ajanlaskun alusta saakka.
Se kivi todisti ihmiskunnan syntyä.
Se näki, miten ihminen kehittyi madosta ja alkoi madella.
Kolmas koe oli tärkein. Luoda yhteys eläinkuntaan.
Opit helppoja taitoja, tärkeitä taitoja.
Taitoja, jotka yhdistävät nämä erilaiset perheet -
jotka ovat jakaneet kotinsa ajanlaskun alusta saakka.
Läpäisit nämä kokeet. Olet kuin kuu.
Täysi, kirkas ja kuulas.
Olet osa luontoa. Suojele sitä, niin se suojelee sinua.
Lupaan.
Se yrittää kertoa jotain. - Olet oikeassa.
Löytyi!
Näetkö? Oli siellä yksi. - En nähnyt sitä.
Pidän eläimistä ja itikoista -
enkä haluaisi tappaa niitä -
mutta Arthur voi kuolla, jos mehiläinen pistää.
Antaisinko enkelimme kuolla? - Ei, rakastan häntä.
En nauti tästä yhtään, mutta en voi muuta.
Mehiläinen tai Arthur.
Älä pelkää pikkuinen, pelastan sinut.
Olen pahoillani.
Pidän huolen, ettei tämä toistu.
Mene nyt äkkiä. - No niin, vauhtia.
Ei, sinä ensin. Nosta lasia.
Se on poissa, kadonnut.
Mehiläiset lentävät, mutta vain Houdini pääsisi lasin läpi.
Katso itse, Armand-kulta. Se on poissa.
Uskomatonta! Miten se tuon teki?
Hunajasta saa energiaa. Ehkä se söi sitä tarpeeksi.
Voisinko nostaa talon, jos ahmisin tarpeeksi hunajaa?
Ei, on oltava jokin looginen selitys. Ehkä lasissa on reikä.
Tai joku auttoi sen ulos.
Sormenjälkiä!
Hei, enkeli. - Hei, mummi.
Olet kylvyn tarpeessa. Mitä olette puuhailleet?
Minusta tuli Bogo-Matassalai. - Ja minulle tuli pyykättävää.
Auttaisitko ukkia kantamaan nämä sisään? - Tietenkin.
Miten meni?
Voi Arthur! Olen ylpeä sinusta. Olet tullut isoisääsi.
Sydäntä ja sielua myöten. - Läpäisitkö sinäkin ne kokeet?
Kauan sitten, aikuisena.
Läpäiseminen noin nuorena on urotyö. Halasitko puuta?
Kahdeksan tuntia. Sirkku luuli minua puuksi.
Mahtavaa. Mitkä kivet valitsit? - Graniitit. Siellä järvellä.
Nukuitko majavan majassa? - Valitsin karhun.
Nukuitko karhun luona?
Se pitää jo palkita!
Presidentin vaunu. Mene kokeilemaan.
Karhu...
Hei, kulta. - Hei, äiti.
Rose, miten pitkään pitää maata tämä käärö otsallani?
Vielä viisi minuuttia. Rauhoitu.
Miten tässä rauhoittuu kun naamaa polttelee?
Ainakin se myrkky toimii. - Ostan lisää myrkkyjä.
Hoitelen kaikki ökkömönkiäiset kunhan pääsen jaloilleni.
Ei, mene pois. Täällä on liian vaarallista.
Mitä sanoit? - En mitään.
Ajattelin vain ääneen sitä mehiläistä.
Taisi olla tosi fiksu kun pakeni ansastasi.
Niiden aivot ovat neulanpään kokoiset.
Lhmisaivot painavat yli kilon! Pitää olla aika älynystyrät -
että voi keksiä puhelimen tai telkkarin.
Vaikka se puuttuukin meiltä. Keksikö hämähäkki auton?
Maalasiko mehiläinen Sikstuksen kappelin?
Veistikö hyttynen Ajattelija-patsaan? Ei.
Entä runous ja musiikki? Säveltävätkö koppiaiset?
Entä Empire State Building ja Golden Gaten silta?
Luuletko, että murkut pystyvät samaan?
Ykkösluokan matkustajat, nouskaa junaan!
Raiteella yksi oleva juna on valmiina lähtöön.
Pitäkäähän kiinni.
Hei, äiti... mitä nyt? - Kerro sinä.
Leikin vaan. Sain ukilta uuden junan.
Näytähän.
Mitä sinä teet? - Katson, onko salamatkustajia.
En minä piilottele mitään.
Tiedän, että vapautit mehiläisen. Olet allerginen niille.
Jos sinä jäisit ansaan, auttaisin minkä voin.
Se oli kivasti sanottu, mutta se otus pisti isääsi.
Ei hän siihen kuole. - Toivottavasti ei. Nyt pesulle.
Puhdas kuin pulmunen!
Älähän nyt kieri lätäköissä!
Kiinni jäit! Vai maistuu sulle makea?
Oletko maistanut kostoa?
Kelpaa.
Säikähdin!
Siirtyisitkö tulilinjalta? - Puu on yli 200-vuotias.
Sillä on varmasti syynsä suojata mehiläistä.
Anteeksi vain, mutta minua ei puut määräile.
Minä omistan sen ja tämän maan, joten väistähän.
Minun maani, puuni, kiveni. - Ei, tuo kivi on minun.
Sinun?
No, ehkä niin, mutta tämä ei jää tähän.
Vieläkin maalia naamassa! Älä leiki sotaleikkejä.
En leikkinytkään. Nämä ovat luonnon ikikoodeja.
Minut hyväksyttiin suureen piiriin. Illalla on isot juhlat.
On 10. kuu. Minimoit valmistelevat pitoja.
Mini... mitkä? - Minimoit.
Näen taas Selenian.
Missä ne juhlat pidetään? - Pihalla.
Kunhan pysyt pihalla, voit mennä. - Kiva.
Palokunnalle.
Säikäytit minut! - Minäkö? Katsoisit peiliin.
Mehiläinen pisti. - Taisi olla bodarimehiläinen.
Se pisti kerran, ahteriin. Soitan takaisin.
Tyttäresi suihkutti myrkkyä naamaani.
Entä se mehiläinen? - Pakeni tällä kertaa.
Mutta löysin sen pesän metsästä.
Rakas Armand.
Saanen muistuttaa, että tämä on minun kotini.
Sillä tarkoitan tätä taloa ja puutarhaa -
jossa on monenmoisia puita ja kasveja -
ja eläimiä ja hyönteisiä. Myös mehiläisiä.
Okei.
Yksi juttu vielä. Kuka se Selenia on? - Prinsessa.
Niinkö? Millainen hän on?
Hän on rohkea, älykäs -
eikä pelkää mitään, paitsi vettä.
Miltä hän näyttää? - Ruskeat silmät ja punainen tukka.
Kuin auringonlasku. Ja kun hän hymyilee, hän näyttää -
enkeliltä.
Oletko pikkiriikkisen ihastunut? - En!
Hän on liian vanha minulle, yli tuhatvuotias.
Sitten hän on liian vanha. Ei yli 500-vuotiaita sinulle.
Kulta, pakkaa. Me lähdetään. - Meidän piti olla huomiseen.
Illalla on helpompi ajaa. Ei ruuhkia.
Emme voi lähteä. - Miksi?
Koska on 10. kuu. - Mitä silloin tapahtuu?
Muututko ihmissudeksi? - Älä puhu tuollaisia.
Olet tuijottanut kuuta kaksi kuukautta. Herätys!
Menet kouluun ylihuomenna.
Äiti kiltti! Tottelen koko vuoden. Olen odottanut tätä.
En voi lähteä nyt. Pari tuntia tai minuuttia.
On pakko nähdä hänet...
Kulta!
Armand, etkö sinä nyt hosu? Olisi törkeää sännätä pois.
Äiti on kokannut koko päivän ja isäni...
Älä aloita isästäsi. Hänelle puutarha on tärkeämpi -
kuin lapsenlapsen elämä. Arthur, pakkaa. Odotan autossa.
Valitan.
Tässä teille ruokaa ja tuoreita munia.
Kiitos. Anna anteeksi. Armand on aina hosumassa.
Tiedän. Haluatko vielä jotain? - Olisiko nenäliinaa?
Voi tietenkin. Tässä.
Tulee kova ikävä.
Tulen taas jouluna. Voidaan leikkiä eskimoita.
Saat olla Valkohammas.
Alfred? En voi leikkiä nyt.
Etkö ymmärrä? Lähden pois.
Mitä nyt? Mitä sinä näet?
Siksikö sinä haukuit? Se on vain hämähäkki...
Joka kantaa jotain.
Kiitti.
Riisinjyvä.
Tässä on jotain kirjoitusta.
Voi luoja.
Vaari! Sain viestin minimoilta. He ovat vaarassa.
Rauhoitu. Mikä viesti? - Tässä riisinjyvässä.
Minimoit kirjoittavat yleensä lehdille. - Lue.
Anteeksi.
Arthur! Meidän pitää lähteä. - Hyvästelen vain vaarin.
Hyvä on.
Riisinjyvässä luki:
"Apua".
Oletko varma? - Olen. En voi tehdä mitään.
Vain sinä voit auttaa. - Se ei ole helppoa.
Etköhän ole halinutjo tarpeeksi?
Katsotaan, päästäänkö tulomatkaa nopeammin.
Alfred, rauhoitu nyt.
Anna olla, kyllä se palaa. Viimeistään sitten pimeällä.
En minä nyt sitä murehdi.
APUA
Näetkö? Hän puhui totta. - Mielikuvitus käy ylikierroksilla.
Haluaa nähdä prinsessansa, vaikka pitäisi tarinoida.
Etkö sanonut, että minimoit viestivät vain lehdillä?
Nyt on hätä. Piti löytää jotain, minkä hämähäkki voi kantaa.
On siinä parivaljakko! Kumpi teistä olikaan 12?
Tämä ei ole naurunasia.
Ehkä minimoit ovat vaarassa. Minun pitää auttaa.
Minimoit ovat selvinneet tuhansista katastrofeista.
Minä en elä ikuisesti, enkä tahdo menettää sinua taas.
Kuulitko? Kohta alkaa sataa. - Pysähdytään huoltoasemalle.
Ei jäädä myrskyyn. - Ei ole oksennuspusseja.
Vai niin. Pysähdytään sitten, mutta vain hetkeksi.
HUOLTOASEMA
Tarkistan samalla öljyt.
Pitäisi käydä naistenhuoneessa.
Ei, emme tarvitse bensiiniä.
Tuntuupa hyvältä olla taas tilanteen herra.
Pelastit minut! En unohda sitä koskaan.
Onhan kaikki hyvin?
Hyvä.
On parempi olo. Katso, hän nukahti.
Hyvä. Matka ei tunnu niin pitkältä.
Voi luoja! Arthur oli oikeassa.
Arthur! Mitä sinä täällä? Ajoitteko kolarin?
Karkasin. - Karkasit? Ei niin saa tehdä.
Missä vanhempasi ovat?
Nyt ei ole aikaa, vaari. Bogot odottavat.
Tarvitaan kaukoputki. - Kaukoputki?
Tietenkin. Kaukoputki!
Kolme neljännestä vasempaan ruumiille.
Kolme neljännestä oikeaan mielelle.
Ja yksi koko kierros sielulle.
Ei, ei nyt. Pyydän...
Ei!
Ei! Ei voi olla totta!
Olen pahoillani, taivas on päättänyt.
Minimoiden pitää selvitä yksin. - He eivät selviä itse.
He ovat vaarassa ja tarvitsevat meitä.
Onko valonsäteelle vaihtoehtoa, hätätilanteisiin?
Köynnökset. - Hyvä! Mitä pitää tehdä?
Köynnökset ovat vaarallisia, ajalta ennen kaukoputkea.
Moni kuoli. - Minäkin kuolen, jos Selenialle käy jotain.
Sydänsuruun! Minun on päästävä auttamaan heitä.
Tiedän, mutta olet kovin kokematon.
Luota minuun, pärjään kyllä.
Tulen takaisin.
Olen valmis.
Sinun on kestettävä loppuun asti, vaikka kuinka sattuisi.
Älä ole huolissasi. Huolehdi mummista.
Lupaan.
Luonto kuuluu sinulle ja sinä kuulut luontoon.
Veto!
Ja veto.
Kovempaa.
Vielä! - Lopettakaa.
Enää ei voi. - Vaari, ei!
Kovempaa! Vielä kovempaa.
Sattuu! Ei! - Veto!
Hänen kehonsa on puristettava kuiviin!
Lujempaa!
Ja veto!
Ei enää kauaa. Vetäkää!
Seis!
Onnistiko? - Uskoisin. Nyt hän on omillaan.
Entä paluu? - Huomenna valonsäde avaa paluukäytävän, hetkeksi.
Entä ellei hän ehdi? - Sitten hän odottaa 10 kuuta.
Rose, mitä sinä kiljut? - Arthur muuttui sudeksi.
Kielsin vitsailemasta siitä.
Se on Alfred.
Tietenkin. Anteeksi. - Minun vikani.
Puhuin ihmissusista.
Että olinkin typerä. Ei Arthur voi muuttua...
Voi luoja! Olipa pudotus.
Hei.
Anteeksi, ei ollut tarkoitus tunkeilla. Älkää menkö.
Vipattaako prinssin jalkoja taas?
Olisit soittanut, olisit päässyt listalle ja ovesta sisään.
Jack! Minä tarjoan tän kierroksen.
Hei, Jack.
Kippis! Malja paluusi kunniaksi.
Max, en ehdi jäädä tänne. Minimoit ovat vaarassa.
Kerro jotain uutta. Kaksimillisenä ei ole helppoa.
Ei ole isompanakaan.
Otetaan nykyhetkelle. Jatkukoon se ikuisesti!
Minun on päästävä minimoiden kylään. Tarvitsen apua.
Etkö vois vaan tulla mun klubille ja chillaa, kuten kaikki muut?
Selenia on vaarassa. Auta nyt. - Sä ja sun prinsessas!
Tuu sit, mennään.
Jutut on muuttunu sitten viime käyntis.
Tääl on uusi pääjehu, Krob.
Niin kurja tyyppi, että jengi kaipaa Maltazardia.
Joskus. - Uhkaisiko hän kylää?
En usko. Krob on sohvaperuna, joka pysyy kotona.
Sen yksisarvisten armeija pitää kaiken kuosissa.
Koko kuningaskunta on rappiolla. Se vahtii kaikkea ja kaikkia.
Ei ole aikaa byrokratiaan.
Chillaa nyt. Mennään cityyn tsekkaamaan, mikä on meno.
Jos minimoit on vaarassa, se selviää.
Eikö meitä pysäytetä? - Vartijat ei koske meihin.
Miksei? - Koolomassai järkkää parhaat bileet.
Eikä mikään vedä vertoja viihteelle.
Mitäs pidät? - Siistii.
Mikä meno?
Olin liian ankara.
Hidasta, voin pahoin. - Olisi pitänyt kuunnella.
Yökkään kohta. Hidasta. - Pitää kiiruhtaa!
Poikani, silmäteräni! Kai tiedät miten tärkeä hän on?
Tietenkin, mutta hidasta tai ajamme kolarin.
Entä jos hän loukkaantuu? En anna ikinä itselleni anteeksi.
Miksi nuo on vielä ulkona? - Jarruta nyt.
Mitä? - Jarruta!
Se ei väistä.
Anteeksi! Ajoin liian lujaa. Minun vikani. Anteeksi.
Mitä minä sanoin?
Mitä mies?
Nyt ollaan mun huudeilla.
PARATIISIKUJA
Hei.
Relaa, nää on mun mestoi. Näytä vaan viileeltä. - Miten?
Paras tapa olla huomaamaton on herättää kaikkien huomio.
Tosi omituista. - Se on kruisailuu.
Matele luu ulkona, tuijota tyhjyyteen ja naura.
Okei, mille nauretaan? - Ei sen väliä.
Kunhan muut luulee olevansa pihalla. Tajuutsä?
En ihan. - No tsekkaa.
Mille toi nauraa? - En tiedä.
Pahus.
No niin, kokeile.
Mille toi nauraa? Onko mulla jotain naamassa?
Iso sarvi keskellä otsaa. - Ääliöt!
Täällähän tapahtuu vaikka mitä. Ja ihan talon alla.
Viime vuonna ei ollut mitään nähtävää.
Sitten tuli suuri sato ja kaikista tuli sikarikkaita.
Koolomassai perusti pari baaria, yksi toinen kiiltomatobisneksen.
Takapajulasta tuli säihkecity, joka on aina auki.
Mistä saa ihan mitä vaan.
Lhana kaupunki!
Mennään.
Hei, mitä saisi olla? - No, oikeastaan...
Neuvoja? - Totta puhuen...
Voin ennustaa tulevaisuutesi. - En tiedä.
Häivy! Älä kuuntele näitä huijaritorakoita.
Minä olen sääsirkka. Osaan ennustaa lämpötiloja.
Etsitään mun serkku Replay. Se on ainoa, johon luotan.
Replay!
Pudotit lompakkosi. Olehan varovainen...
Hei serkku!
Aivan.
Voisitteko pitää kiirettä?
Kuulin, että hieno kynttelikkösi meni rikki.
Tiedän silkkimadon, joka korjaa sen alle vuorokaudessa.
Näetkö tuon kundin? Se on Arthur, kunkkumiehii.
Palkittiin tänä aamuna. - Kerro jotain, mitä en tiedä.
Okei, no mitä? Minä tiedän kaiken.
Kerro ekasta kuningaskunnasta.
Mitä olet kuullut? - En mitään uutta.
Sain viestin, että minimoit ovat vaarassa. Tiedätkö siitä mitään?
Nyt kun mainitsit, kuulin mä jotain.
Joku, jolla on kytkyjä palatsiin, on pahassa pulassa.
Millaisessa pulassa? Palatsi? Prinsessa?
Pikemminkin prinssi. - Onko Betameche pulassa?
Ei ole nyt fyrkkaa. - Ei fyrkkaa, ei tietoo.
Kerro nyt tai alan laulaa peruukistasi. - Älä!
Kaikki nauraisivat ratketakseen, enkä kuulisi enää mitään.
Ala sitten serkku laulaa. - Betameche pidätettiin.
Näyttää siltä, että häntä viedään Krobin luo.
Apua!
Yritit rahastaa jostain, minkä näit takanani!
Hoitelen sen. - Autetaan Betamechea ensin.
Sinä harhautat, minä vapautan.
Odota! Harhautus...
Helyjä, koruja, ketjuja! Matorannekkeita, tytöt!
Hei, Snow. Mitä äijä?
Hei, Max.
Mitä kuuluu?
Mitä äijä?
Kuis jutut? - Lhan jees. Ei ollakaan nähty.
Olet komea. - Kiitos.
Ostatko ne? - Ei kiitos.
Laseja, sopivia jokaiselle, tulkaa ostamaan!
Mitä siskos? Kaikki hyvin? - Pieniin päin.
Joko taas? - Joo, jo kahdeskymmenes.
Vai kahdeskymmenes? Kuulostaa raskauttavalta.
Te kaksi, häipykää! Tukitte tien.
Entä mutsi? - Ei kummempaa. Syö ja nukkuu kotosalla.
Beta! - Arthur!
Hei sinä...
Heinänuha aivastuttaa.
Arthur, pian. Se on lukossa.
Käytä veistäni. Varovasti.
Paina nyt sitä vasenta nappia.
Herttaista, mutta ihan väärä aika ja paikka. - Sori.
Hyvä! Pistä ne hyötykäyttöön.
Mitä veljelles kuuluu?
Sen mustikkabisnekset menee tosi hyvin.
Painukaa muualle juoruilemaan.
Oletko uusi täällä? - Joo, olen.
Kun siirtyy uuteen paikkaan, pitää perehtyä kuvioihin.
Tajuuks? - Palvelen Krobia, ei tarvii.
Tiedetään, mutta olet kaukana kolostasi.
Tämä on meidän huudi, joten jos haluat pitää sarvesi -
ota iisisti ja ole kohtelias. Tajuutko, veli?
Joo, tajuunhan minä. - Kiva.
Snow opettaa, miten tervehditään.
Ojenna ensin kätesi näin. Ollaan yhtä vahvoja.
Sitten läpätään, mikä meinaa, ettei sillä voimalla ole väliä.
Beta, olisiko terävämpää? - Paina sitä alimmaista.
Mitä sä teet sillä? - En mitään. Löysin maasta.
Anna tänne!
Mitä...?
Häivy.
Mitä on tapahtunut?
Etsikää minun vankini!
Tulkaa!
Mennään.
Esitetään turisteja. - Just, päätä särkee jo valmiiksi.
Tuolla! - Ei, tänne.
Osaatko ajaa tällaista? - Olen lentänyt hyttysellä.
Kokeillaan toisin päin.
Sori.
Vauhtia, Arthur!
Onnee vaan!
Voi ei...
Tunnethan reitin? - Tämä on kellari.
Kiva kuulla. Mitä me nyt? - Pitää miettiä.
Aika loppui. - Ne pitää siis karistaa.
Mikä se oli? - Rotanloukku.
Kovempaa!
Oletko ihan varma tästä? - En.
Sulje silmäsi. Yksi, kaksi, kolme...
Vihdoin kotona!
Ei vielä.
Beta. Miten me päästään eroon noista loisista?
Käänny!
Mikä se oli? - Rotanloukku, mut sammakko.
Etkö pääse lujempaa? - Valo tässä mättää.
Pitää pimentää kiiltomadot.
Mä hoidan sen.
Sori.
En kurki. - Voi kiva.
Nyt sinä.
Varo!
Pidä kiinni!
Ei, älä tee sitä.
Sori.
Me tehtiin se! - Niin, mutta nyt lennetään ilman valoja.
Näin painajaista. Valtavat hyönteiset jahtasivat Arthuria.
Archie?
- Etkö ollutkaan nukkumassa?
Mitä te teette? Missä Arthur on?
Hän on puutarhassa.
Annoitko hänen mennä? Voi luoja!
Se ei ollutkaan vain unta.
Minimoit ovat vaarassa ja vain Arthur voi auttaa.
Tarjouduin menemään itse. Hän käski huolehtia sinusta.
Pikku enkeli. Missä vanhemmat ovat?
Rose! Armand! Mitä tapahtui? - Armand halusi mennä oikotietä.
Tuli kolari. - Vuohen kanssa.
Se oli joku eläin. - Loukkaantuiko se?
Ei, mutta auto kärsi. - Se on vain auto.
Totta.
Yksi asia kyllä vaivaa.
Mikä? - Te ette kysyneet, missä Arthur on.
Luultiin ensin, että hän on muuttunut sudeksi -
mutta hän onkin kadonnut. - Selitä sinä.
Rose, mennäänpäs pesulle. - Katso nyt tätä...
Jutellaan hetki.
Anteeksi.
En tiedä tarkalleen, missä Arthur on -
mutta hän tuntee sen maan hyvin, eikä ole eksynyt.
Olen hänelle ankara, mutta vain koska välitän.
Hän on neuvokkaampi kuin useimmat kaupunkilaislapset.
Onhan hän fiksu.
Ja luotan häneen.
Mutta... - Mutta?
Hän on niin pieni.
Älä huoli. Huomenna hän on isompi.
Haetaan autosi.
Beta? Tiedätkö, missä me ollaan?
Kotelossa.
Miten täältä pääsee pois?
Se herää, kunhan se tuntee auringon.
Ja sitten? - Se avautuu ja me...
Pudotaan!
Inhottava pudota sängystä ennen aamiaista.
Talo! - Joo, mutta koitetaan päästä meille.
Tämä on ihana. - Ja mahdoton ohjata.
Eikä ilmeisesti tahdo minun kyläni suuntaan.
Miten me noustaan pois?
Odotetaan, että se laskeutuu tai...
Hypätään!
En pääse irti!
Älä riuhdo tai jäät vielä tiukemmin kiinni.
Katso. - Etkö kuunnellut? Ota rennosti. Rauhoitu!
Beta, takanasi.
Se siitä! - Olit upea!
Pikkuisena kesytin noita. Esittävät koviksia -
mutta ovat ihan pehmoja. Tule!
Tule kyytiin! Et kai pelkää hämiksiä?
En ole nähnyt noin isoa ennen.
Se oli vain vaimoni, joka näki ötökän. Kuten joka aamu.
Tuolla! Sängyssä! Se oli valtava ja tuijotti.
Rauhoitu. Sinun silmäsi punoittavat.
Etkö saanut unta? - Liikaa ökkiäisiä.
Minäpä vilkaisen... - Varo.
Se oli tuolla.
Soitan...
Soititte poliisille. Olettejonossa.
Ajelin muina miehinä kun partio kääntyi eteen vasemmalta.
Haloo, etuajo-oikeus?
Silloinko kylä huolestui ja hälytti minut apuun?
Ei, ei minusta olisi huolestuttu ennen pimeää.
Intoilivat juhlistasi. Eivät he olisi huomanneet.
Sain viestin, joten kysymys kuuluu: Miksi?
En tiedä, mutta se selviää pian.
Asianne? - Tahdon kotiin. Betameche, prinssi?
Muistatko? - Beta! Minä sinä ulkona?
Näitkö? Kukaan ei piittaa minusta.
Kiitos kyydistä. Voit mennä siitä.
Tule.
Kotona.
Sulla kävi tuuri kun olit poissa. Täällä oli kunnon draamaa.
Arthur ei tullutkaan.
Isäsi oli suunniltaan, puhumattakaan Seleniasta!
Onhan Arthur muuttunut, mutta...
Arthur? - Miltä näyttää?
Pyhä pörriäinen! Tämä on ihme!
Mitä nyt, Muskat? Mitä?! Tuliko Arthur?
Herttinen!
Mogoth! Ylös nyt! Etkö voisi jo liikkua!
Seremoniakaapuni! Vieraamme on saapunut!
Eteenpäin!
Mikä aika tämä on saapua? Ruoka näyttää kamala!
Kukat rutikuivia ja kastepisarat lähes haihtuneet!
Älä aina valita! Pääasia, että Arthur tuli ja on kunnossa!
Tee vaikka voileipiä.
Minä ei tehdä pikaruoka. Vain kulinaarinen mestariteos!
Vispaa jotain kulinaarista sitten. Viisi minuuttia.
Piccolo? Etsi heti jotain syötävää. Mamma mia!
Hei, Arthur. - Kiva nähdä teitäkin.
Olimme huolissamme. - Rukoiltiin metsän jumalatartakin.
Riittää jo.
Hei.
Poikaseni, onpa mukava nähdä sinua taas.
Tulit sittenkin! Paiskataanpa kättä.
Miro! Lopeta jo! Mitä ihmettä sinulle tapahtui?
Hämis toi eilen riisinjyvään kaiverretun hätäviestin.
Viesti riisinjyvässä? Sepä hassu ajatus.
Minimoit kirjoittavat vain lehdille.
Lehtiä on kaikkiin tarpeisiin. Tammenlehdet laeille.
Koivu työmääräyksille, kaali kasteilmoituksille...
Villikaura lemmenviesteille. Isällä on laatikko.
Hiljaa, Betameche.
Hätäviesti olisi kirjattu neulaseen.
Se on paljon kevyempi. - Jatkahan tarinaasi.
Olin tulossa kaukoputkella kun pilvi kulki ohi kuun -
joten päätin käyttää köynnöstekniikkaa.
Putosin ja näin Betamechen, joka oli jäänyt vangiksi.
Mitä sinä nyt teit? - En antanut tietä.
Sait rannekkeesi, jotta muistaisit kumpi on oikea.
Sitten? - Me tultiin tänne hämiksellä.
Loppu hyvin kaikki hyvin. Täydenkuun juhla alkakoon.
Tänne.
Painetta!
Prosciutto, saanko esitellä ainoan ja oikean Arthurin?
Tervetuloa.
Upea. - Pikku kakkunen.
Näyttää hyvä, mutta maistua kak... mauton.
Nuori prinssi! Käy käsiksi.
Mitä haluat? - Kovin ystävällistä.
Mutta haluaisin eniten saada juhlaseurakseni prinsessan.
Niin tietenkin! Unohdin.
Selenia, tytär! Minne hän on mennyt?
Hän pettyi kun nuori prinssi ei tullut ja meni huoneeseensa.
Miro, näytä tietä. - Kiitos, herra.
Eikö Selenia asu palatsissa?
Tavattuaan sinut hän on puhunut vain itsenäistymisestä.
Nuori neiti omillaan! Sellaisia tytöt nykyään ovat.
Selenia! Täällä on sinulle yllätys.
Selenia? Minne hän on lähtenyt?
Ehkä hän lähetti sen viestin ja on vaarassa.
Ei, näin hänet pari tuntia sitten.
Ehkä hän vain unohti, että olen tulossa tänne.
Unohtaisi sinut? Olipa hassua.
Hän on viettänyt koko päivän valmistellen tuloasi.
Eilen aamulla hän nousi ennen kuin aurinko edes hipaisi kasvoja.
Tapansa mukaan hän peseytyi.
Söi aamupalaksi vadelmasosetta ja tuoreita hasselpähkinöitä.
Sitten hän kiirehti laulutunnilleen.
Haluaako hän laulajaksi? - Ei!
Selenia pitää kauniista sanoista, mutta janoaa täydellisyyttä.
Hänellä taitaa olla tärkeää asiaa, eikä tahdo äänensä pettävän.
Ain sua ikävöin.
Satakieli on koko kuningaskunnan paras laulunopettaja, mutta ilkeä.
Selenian piti suostutella häntä.
Vastineeksi hänen piti kertoa, missä asuu madonkasvattaja.
Tunnin jälkeen hänen kurkkunsa vaati orvokkiteetä rohdoksi.
Onneksi kipu meni pian ohi ja hän vaipui uneen.
Nukkuiko hän koko päivän? - Ei, hän oli Gambetton treenissä.
Maestro Gambetto on ystävällinen laulusirkka.
Kaukaista sukua rukoilijasirkalle, vaikkei itse sitä myönnäkään.
Selenia ottaa harvoin häneltä tunteja -
koska maestron harjoituksia on vaikea seurata.
Mutta prinsessa halusi hallita joka ainoan lihaksensa tänään.
Sittenkö hän nukkui? - Niin.
Kun oli aika lähteä ottamaan sinua vastaan, -
hän oli valmis.
Miltä näytän?
Upealta. - Tiedän.
Hän näytti ihastuttavalta! Puku oli ruusunterälehdistä.
Ja hän käytti hurmaavaa vaniljatuoksua.
Hän saapui siirtosaliin ainakin tunnin etuajassa -
mistä portinvartijan tietenkin piti huomauttaa.
Selenia! Mitä teet täällä näin aikaisin?
Sitten hän asettui mukavasti odottamaan Prinssi Uljastaan.
Mitä kello on, Miro hyvä? - Yli puolenyön.
Voinemme päätellä, ettei Arthur tule tällä kertaa.
Valitettavasti hänen prinssinsä ei saapunut.
Selenia oli surun murtama.
Hän istui tuntikausia liikahtamatta -
kunnes nousi yhtäkkiä ja lähti kylästä -
kohti suuria peltoja.
Miksi?
Varmaan kuiskatakseen murheensa tuuleen.
Siinä koko tarina. Tai se, mitä tiedän.
Jos se ei ollut Selenia, Betameche eikä kyläläiset -
kuka sen viestin lähetti? - Selenia voi varmaan auttaa.
Jos hän palaa.
Selenia ovella!
Voit mennä edeltä.
Avatkaa portti!
Maltazard!
Hyvänen aika! - Ilo tavata jälleen, Arthur!
En voi sanoa samaa. - Älä minua syytä.
Kaulassasi oleva riipuskin sanoo, että olemme osa luontoa.
Tehdään sitten sopimus. Minun henkeni Seleniasta.
Ei! - Hiljaa.
Valitan. Ehdotuksesi ei enää houkuta, janoan nyt muuta.
Olen kyllästynyt kaikkeen pieneen. Haluan kokoa ja tilaa, isoa!
Sinä lähetit sen viestin! Tiesit, että tulisin -
ja avaisin käytävän.
Se avaisi sinulle keinon palata takaisin ja kasvaa isoksi.
Bravo! Ilman tyttöä antaisin kunnon aplodit.
En ole koskaan kuullut pirullisempaa. - Kiitos!
Juonin tätä pitkään, eikä toteutus ollut helppoa.
Kirvelevän tappioni jälkeen vaelsin syvissä vesissä -
vain yksi asia mielessäni: Etsisin Arthurin ja kostaisin.
Kuplakaappari vihjaisi paikasta, josta saatoin tarkkailla taloa.
Hän oli oikeassa. Opin äkkiä tuntemaan ihanan Daisyn.
Hän esitteli minulle ne ihmeet. Laatikon, joka tuottaa kylmää -
ja sen pienen, joka luo kuumaa. Ja kaiken sen ruoan!
Uskomattominta oli kuitenkin hänen alituinen hyvä tuulensa.
Hän näytti tekevän kaiken rakkaudella, mitä en ymmärrä.
Hänellä oli kaikki kidutusvälineet pöydällä -
mutta hän teki niillä vain taideteoksia vihanneksista.
Saatoin istua tuntikausia vain katselemassa häntä.
Sitten tapasin sinun äitisi.
En ole kohdannut ketään, joka olisi niin vieras ympäristölleen.
Äiti.
Onneksi urhea ukkisi oli aina lähistöllä valvomassa asioita.
Näin, miten hän korjasi laitteen, joka teki tulta.
Sen, joka loi auringon -
ja sen, joka toi veden.
Vallanhimoni leimahti liekkeihin. Sisäisen soturini vimma heräsi.
Kukaan tai mikään ei estäisi minua.
Ei edes isäsi ja hänen naurettavat hyökkäyksensä.
Olen sisältä niin mätä, että suihke vain tappoi pari loista.
Mutta isäsi oli paljastanut minun ainoan heikkouteni...
Kokoni! Siitä pääsemmekin sinuun.
Piti vain odottaa, että tulisit minimoiden luo -
jotta voisin matkustaa takaisin, kuten juuri selitit.
Päivä selvisi helposti, sillä keittiö ei ollut vain hermokeskus.
Sieltä kuuli myös yläkerran keskustelut.
Ne ovat luonnon ikikoodeja.
Tänään on isotjuhlat.
Nyt on kymmenes kuu. Minimoit valmistelevat juhlia.
Kaikki sujui kuin tanssi. Piti vain odottaa tuloasi, -
mutta sitten iski katastrofi.
Pakkaa, me lähdemme tänään.
Se viime hetken muutos uhkasi pilata kaiken.
Vielä kymmenen kuukauden odotus olisi ollut sietämätön.
Minun oli saatava Arthur uhmaamaan omaa isäänsä -
ja mikä muu kuin rakkaus saisi nuoren miehen hölmöilemään?
Arthur ei voisi jättää prinsessaansa pulaan.
Etsin jotain mihin kirjoittaa ja kaiversin viestin omin käsin.
Järjetöntä! Kaikki tietävät, että minimoit kirjoittavat lehtiin!
Ja hätäviestit männynneulasiin.
Pahoittelen etikettivirhettä. Kaapissa ei ollut männynneulasta.
Sitten piti vain saada lähetti toimittamaan hätäviesti sinulle.
Sitten palasin tänne salaista käytävää -
ja törmäsin tähän ihanaan prinsessaan -
joka vaelteli pellolla kuin eksynyt sielu.
Nyt tiedätte koko tarinan. Arvaatte kai, mitä sitten.
Mitä kello on, Miro? - Viittä vaille.
Aika mennä siirtosaliin sanomaan adjöö.
Odota!
Mitä nyt taas?
Haluan kulkea kaukoputkesta. - Eikö kukaan viihdy kotonaan?
Tee se nyt, niin saat rauhasi.
Etkös ole se pikku Maltazard?
Olet kasvanut! - Niin ja aion kasvaa lisää.
Eihän se ole tärkeää. Nukkuminen olisi fiksumpaa.
Koska olet viimeksi katsonut peiliin?
Suu suppuun, vanha hölmö! Tai joudut manan maille.
Hyvä on.
Neljänneskierros oikeaan...
Tee harhautus! Sain ajatuksen.
Anna jotain mitä voin heittää.
Liian pieni.
Liian iso.
Kolme neljännestä vasempaan mielelle...
Söpö. - Beta, pian!
Anteeksi. Olet matkalla ihmisten maailmaan.
Tiedäthän, että Selenia vain hidastaa sinua?
En ota tätä riiviötä mukaan. Löydän sieltä uusia orjia.
Ja koko kierros sielulle!
Mahtavaa!
En koskenut siihen. Minä vain...
Onko tuo teidän? - On.
Näin sillä pieniä, joilla on pitkät... - Ne ovat minimoita.
Mini... mitä? - Minimoit ovat veljiä.
Veljiä?
Oliko äitinne pätkä? - Luonto on äitimme.
Se selittääkin miksi...
Mekaanikko saapui. Palaan pian.
Nyt paikoille.
Jos hänen korkeutensa lähtisi... - Ilomielin.
Beta! Pian.
Älä liiku!
Kuulitko jotain? - Se oli vaihteisto.
Tässä menee arviolta viikko. - Pojan pitää päästä kouluun.
Voin kiirehtiä, mutta se maksaa. - Maksoi mitä maksoi.
Sovittu.
Arthur! Prinssini! Pelastit taas henkeni.
Niinhän prinssit tekevät.
Missä Arthur on? - En tiedä.
Jokin lensi kaukoputkesta -
mutta se ei ollut Arthur. Se putosi metsään.
Kuka se oli, ellei Arthur?
M... paha M.
Koko seudun ainoa kivi ja osun siihen!
Et kai aio syödä minua?
Ensimmäinen luonnon laki: Syö tai tule syödyksi.
Paha M tiesi, että jos hän lähettää hätäviestin Arthurille -
poika pyrkisi ystäviensä luo -
ja reitti olisi avoinna hänellekin.
Nyt hän on täällä. - Entä Arthur?
Hän tulee varmaan kohta.
Voi luoja! Käytävä on tuhoutunut.
Arthur, vaahtokarkkeja!
Tiedän, että piileskelet täällä! Arthur?
Arthur, älä nyt viitsi! Olen huolissani...
Lupaan, etten ole vihainen.
Annan anteeksi.
Löysinpäs sinut.
Jos tulet esiin, saat syödä ison pussin vaahtokarkkeja.
Pullea pussillinen namivaahtokarkkeja.
Arthur, tule jo esiin! Kuka tahtoo herkkupallukoita?
Minä!
Haen isomman pussin.
Buu!
Miten Arthur selviää Maltazardin ansasta?
Se selviää seuraavasta leffasta.
Tarina jatkuu...
SLUT Suomennos: Scandinavian Text Service 2010